Stretavame ich
na ulici. Pobehuju okolo noh a clovek nikdy nevie, ci nevyceria zuby a nezahryznu sa do
lytka. Neme tvare nam neprezradia, ci su hladne, ci ich majitel jednoducho odkopol, ci sa
stratili, ci... Ako sa na problem tulavych psov pozeraju niektori z vas, dozvedeli sme sa
v nasej ankete. |
S anketovym mikrofonom
|
Edita Brozmanova, dochodkyna,
Brezno:
- U nas na Ulici kozmonautov je v domoch dost psikov a, samozrejme, su tu aj tulave
psy. Najhorsie je, ze ju aj znecistuju. Clovek nechce ublizit ani tym zvieratkam, ale nie
je to dobre. Tuto situaciu je dost tazke riesit. Ked ludia psov chovaju, mali by sa aj o
nich starat. Bolo by dobre, keby sa to riesilo ako v zahranici, ze majtelia psov chodia s
igelitovym vreckom, vycistia si za psom a tak udrzuju cistotu. Ked uz chovaju psa, venuju
sa mu, bolo by dobre, keby aj toto robili. Kazdy den sa na ulici ozyva brechot a v noci
zvlast chodia sem tulave psy, preto by bolo dobre odchytat ich. Utratit - to je dost
drasticke, ale zrejme, ked nema svojho majitela a ma sa trapit to zvieratko, tak je lepsie
utratit ho, ako nechat chodit len tak, aby bolo odkazane na ludi, ci mu niekto nieco da
alebo neda. Samozrjeme, je to aj nezdrave. Niektore psy su pritulne, mozno aj chore a male
deti idu k nim, preto bolo by lepsie chytit ich a utratit.
Neznama pani:
- S tulavymi psami som sa stretla, ale co s nimi? To by mali vediet ich majitelia.
Preco ich pustaju bez sprievodu na ulicu? Ked si raz psika zadovazia, nemali by ho
nechavat bez dozoru, ale mali by sa onho starat. Taky je moj nazor.
Ivan Bily a Viera Giertlova z Brezna:
- Po Brezne sa ich tula dost, ale neviem, co s nimi robit. Netreba davat tolko
povoleni, aby ich mohli mat obyvatelia v cinziakoch. Znepacia sa im, a potom ich pustia na
ulicu. Mozno by pomohli utulky.
Darina Vetrakova, na materskej dovolenke, Valaska:
- Vo Valaskej som sa tiez stretla s tulavymi psami, pobehovali po uliciach. Viete,
luto mi je takeho zvierata, ale kazdy, kto chce mat psika, mal by sa onho starat, a nie
pustit ho na ulicu. Ked idem s malou a stretneme volne pusteneho psa, bojim sa. Psovi sa
neda verit, darmo povedia, nebojte sa.
Viera Svantnerova, nezamestnana, Brezno:
- Ked sa pozeram z okna cinziaku na Mazornikove, stale sa tu potuluju nejake psy.
Behaju popri kontajneroch a ked su vonku deti, nemozu sa ani hrat. Ked boli moje deti
mensie, mali panicky strach zo psov, pretoze tu pobehovali aj take prasive... Rozmyslala
som nad tym, ci neexistuje niekto, kto by ich odchytil. Pes nema co chodit bez obojka a
bez pana. Aj ti, ktori chodia so psami, by ich nemali pustat len tak pobehovat najma pre
bezpecnost deti. Ked zacne do vas stekat, vyskakovat pes, darmo mi budu rozpravat, ze nech
ho necham, ked ma ide pohryzt. A co s tymi tulavymi? Neviem, kto ich da do poriadku. Dost
sa ich tula kadejakych prasivych...
Neznama pani:
- Ja by som ich hned odstrelila, lebo vsade spinia. Aj ja mam psa, ale ten je
uviazany doma, lebo je to strazny pes. Zase aj ludia su bez domovov, treba najskor ludi
ratovat a potom psov.
Peter Mesaros, predavac, Brezno:
- Tulavych psov v tomto meste treba riesit, lebo je ich dost vela a zvlast ked maju
obdobie harania. Ked idem rano na bicykli do prace, tak ich na Razusovej ulici vidim
minimalne piatich. Manzelka zazila prihodu, ked isla s malym dietatom a priblizil sa k nej
velky vlciak. Manzelka, meria meter sestdesiat, male trojrocne vylakane dieta a vedla nich
asi osemdesiatkilovy pes. Viete si to predstavit. Skuste dietatu vysvetlit, ze havko ti
nic nespravi, ked sa na vas prilepi, ide za vami, a nie a nie sa ho zbavit. Moj osobny
nazor je, ze s tym treba nieco robit, ked nieto peniaze na sarhu, tak nech to riesi
mestska alebo statna policia. V mestskom rozhlase vyhlasili, ze sa vyskytla besnota, treba
dat zaockovat psov. Pan Remiar ockoval zadarmo, to bolo z jeho strany velmi pekne, ale co
s tymi ostatnymi psami, ktore sa len tak potuluju. Ked vas na ceste pohryzie pes, ako ho
chytite? A dat sa ockovat proti besnote? To by asi nikomu nebolo prijemne. Treba s tym
konecne nieco robit. Kazdy pes by mal mat voditko, obojok, znamku a kosik. Kolko psov beha
po meste bez kosika. Ako ja mam vediet, ako sa pes ku mne zachova. Majitel povie - to je
dobry pes, on nic nespravi, ale ja ho nepoznam, neviem, co urobi.
Zaujimave stretnutie Listy
stromov svojou genialnou farebnostou kraslia toto rocne obdobie. Slniecko cez den este
rozohreje svet okolo nas, ale coraz castejsie citit i zimny vanok. Je to vanok nasiaknuty
vonou opadaneho listia a predtuchou mrazivej zimy. A prave v tomto obdobi si pripominame i
sviatok nasich starsich obcanov. Je to mesiac oktober, ktory je mesiacom ucty k starsim, i
cely rok 1999, ktory sa nesie v tomto znameni. Na tento sviatok nezabudli ani ziaci prveho
stupna Zakladnej skoly Karola Raposa v Brezne na Skolskej ulici. Za pomoci svojich
uciteliek a vychovavateliek pripravili pekny program.
Dna 28. oktobra ziaci pozvali do skoly svojich starych
rodicov, aby im takto vyjadrili uctu a vdaku za pomoc. Basnicky sa striedali s tancami,
scenkami, piesnami i rozpravkami. To, ze program sa pacil a vnucata si spomenuli na
svojich starych rodicov, vyjadrila snad i mala slzicka a dojatie nejednej starej mamy i
stareho otca. Spomienkou na tento den budu aj drobne darceky, ktore ziaci pre nich
pripravili.
Stastne tvare starych rodicov, ktori odchadzali zo skoly
spolu so svojimi vnucatami, svedcili o tom, ze podujatie sa vydarilo.
Mgr. Judita Medvedova |
![hcitpisu.jpg (8894 bytes)](../../images/tlac/horehron/hcitpisu.jpg)
Opat sa nam ozval nas internetovy citatel Pavol Datko z
Kanady. Tentoraz sa zamysla nad moznostami turistiky u nas: |
V sucasnosti ma turistika obrovsku perspektivu a
myslim si, ze Horehronie bude hrat v tejto oblasti v buducnosti prim. Viem, ze teraz
turisti viac navstevuju Bratislavu a Tatry, urcite kvoli infrastrukture, ponuke,
propagacii. No casom budu vyhladavane aj zakutia a ludia z pretechnizovaneho sveta budu
coraz viac bazit po vsetkych oblastiach Slovenska. Na stranke internetu ma Horehronie
naskok v tom, ze vystupuje ako region, urcite spravne rozhodnutie. Ked pozriem na mapu,
vidim vela moznosti a lakadiel. Pocinajuc Talami, kde sa investuje do golfoveho centra.
Cudzi, majetni navstevnici zo sveta ocenia tuto moznost. Domaci menej, pretoze je to drahy
sport. Priroda je tu priam bozska. Tale lakaju aj kvaitnym hotelom, v lete moznostou
kupania. Osrblie je uz svetovym pojmom kvoli biatlonovemu arealu. Podobne trasa
Ciernohronskej zeleznice cez Cierny Balog do Vydrovskej doliny, navsteva Dobrocskeho
pralesa. Az neuveritelne, kolko rarit sa nachadza na takom malom priestore. Okresne mesto
Brezno s Horehronskym muzeom a architekturou ma punc centra Horehronia. Dolezite je
zdruzit sa, ist na turisticke, cestovne akcie spolocne, korigovat ich, pomoct si, vytvorit
sirsie regionalne zoskupenie. Iste zavazia aj podpory, investicie od statnych agentur,
statnych fondov. Viac subjektov ma urcite vacsi efekt. Treba sa obratit aj na mimostatne a
medzinarodne institucie, skor sa dosiahne efekt. Za pravdu mi dava aj Europska unia, ktora
na rozvoj regionov vypisala sutaz. Treba hladat dalsie cesty s dobrou volou, planovat
spolu a zdruzovat sa. Horehronie s tym vsetkym co ma, bude Mekkou slovenskeho turizmu. V
jednote, v spolupraci, v pomoci je sila.
Zarmucuje ma vsak osud Ciernohronskej zeleznicky, ved tu
nejde o fazulku. Verim v logiku a rozvaznost. Boli ma to, co sa deje, Horehronie mi je
blizke ako cele Slovensko. Hoci som zil na Pohroni, hlasim sa k vam Horehroncom. Cierny
Balog, Horehronie poznam z prazdnin a dovoleniek a aj tu si na vas spominam. Zelam vam,
nech sa vam dari.
Oprava
V minulom cisle v stanovisku veduceho odboru dopravy a
cestneho hospodarstva Okresneho uradu v Brezne Ing. Dusana Cejteya k clanku Aleny
Budacovej "Hor sa na kone" vo vete "Pripomienky zo strany obecneho uradu
k navrhu grafikonu vlakovej dopravy boli vznesene aj ustne" sme nespravne uviedli
namiesto okresneho uradu obecny urad, za co sa ospravedlnujeme.
Redakcia |
Podakovanie
Vrela vdaka nasim francuzskym priatelom v mene mojom ako aj v
mene pritomnych divakov - obcanov obce Bystra - za mily a sympaticky zazitok z ich
vystupenia v obecnom kulturnom dome v utorok 2. novembra a zaroven prezentaciu
francuzskeho folkoveho umenia.
P. Haasz,
starosta |
Nie, nezabudli sme, nezabudame, nezabudneme
Oktober uz tradicne "rozkvita" uctou k starsim
spoluobcanom. Aby nam neuvadla poslednym dnom v tomto mesiaci, zalievame uz male semienka
- nase deti. S prvou, krasne vonajucou kytickou basni, piesni a uprimnosti sa v uplynulych
dnoch vybrali pozdravit obyvatelov penzionu deti a ucitelky Peihoffnerova a Kostolaniova z
Materskej skoly na Nalepkovej ulici 50 v Brezne. Onedlho viazali dalsie a spominali pri
tom na vdaku a ligot v ociach tych, pre ktorych su urcene.
D. Lestakova |